На дан кад си отишао, наш Ђеде мили,
ветрови су Гором Црном се смирили,
и заплака соко, сива птица горска,
утихнуше таласи и олуја морска.
![](https://ichef.bbci.co.uk/news/640/cpsprodpb/332B/production/_114899031_amfilohije2.jpg)
Искрена се суза, Морачом пролила,
низ ту плаву реку, што те напојила,
зазвонише звона, горе са Острога,
за спас душе нашега, Ђеда милога.
На дан кад се племенита душа пресели,
у Рај покрај Господа, Бог се развесели,
запојаше Анђели песму Херувимску,
осмехну се лице и Исусу Христу.
За тебе се молимо, наш духовни оче,
и за твоју душу часни чудотворче,
славе те и кости, заспалих јунака,
са Косова, чекају душе наших предака.
Отвориће врата од Божијег Раја,
молитва што људе у истини спаја,
Помоли се за нас горе испред Бога,
са спас и васкрсење, србског рода свога.
Написа: Милан С. Марковић
Син Шумадије, 31.10.2020.